Duktig pojke.
Håll i den.
Frank, nej!
-Kan du avvara en slant? -Förlåt, jag har inga pengar.
Javisst.
Ursäkta, kompis.
Se dig för.
-Stoppa global uppvärmning. -Inte prata engelska. Förlåt.
Håll tyst!
-Är hon här? -Ut.
Jag sover inte i bilen igen.
-Ut! -Jag behöver rena underkläder.
Det är mitt rum också.
Herregud. Svara, Ryan.
-Vad? -Herregud, Ryan. Kom hit.
...galet... Det är helt otroligt.
Idiot, jag fattade två procent av det där.
Bara kom, nu.
Vart?
TEKNIK OCH VETENSKAP
Kompis!
-Vad är det? -Du måste komma in hit nu.
-Måtte det vara nåt bra. -Det är det.
KVANTMEKANIK LABB 1
Visst?
0,7 millinewton. Herregud. Det är typ, enormt.
-När? -I går. Kl. 00.01.
Jäklar. Det här är galet.
Ja, men Ryan, vi vet inte vad som satte igång apparaten.
Labbet var stängt. Det är som om den startade av sig själv.
Det räcker! Jag har fått nog!
Fan. Vänta. Vart ska ni?
-Det är churro-dag i kaféet. -Mums.
Dekan Bronson, hej. Snygg slips. Är det katter?
Turkisk angora. Byt inte samtalsämne.
-Vad för ämne? -Den! Vi har haft fyra strömavbrott.
Kabelbrand, trasiga lampor över hela campus.
Allt på grund av ert lilla forskningsprojekt.
-Det är min avhandling. -Den är ett misslyckande.
Universitetets forskningsavdelning är stolta över sina
banbrytande idéer som leder till resultat.
Resultat som leder till patent. Fattar du?
-Så det handlar bara om pengar? -Ja, mr Phan.
Jag vill inte krossa dina illusioner,
men nån måste hålla universitetet igång,
nåt du verkar fast besluten att stoppa. Bokstavligen!
Projekt är stoppat omedelbart.
-Vad? -Det stämmer.
Jag har ringt professor Boner.
-Bonner. -Han håller med.
Väktarna får komma
och hämta den här energislukande grunkan klockan sex i dag.
-Du får inte ta henne. -Se på mig.
Jag föreslår att du packar ihop det du har här, capisce?
Hallå?
Vad fan?
KEMI LABB 2
ENDAST FÖR BEHÖRIGA
Hör ni, skitskallar!
Medan ni stack iväg för att leka, blev vårt projekt nedlagt.
Hoppas ni är nöjda!
FÖRRÅD
-Vad är det med dig? -Varför smyger du på mig?
Jag skulle ge dig... Nu är den full med bakterier. Två dollar åt skogen.
Så otacksam.
Duktig pojke.
Frank, nej!
-Vad har du för problem? -Jag är ledsen, mannen. Så ledsen.
Idiot.
Ursäkta, kompis.
Håll tyst!
UPPTAGET
Ut.
-Ryan. -Kompis, jag får spader.
Jaså, det säger du.
Nej. Nej, allvarligt. Jag har det där.
Du vet? Vad kallas det? När det känns som man varit med om nåt förut.
-Déjà vu? -Just det.
Jag har levt hela den här dagen förut.
Herregud. Svara, Ryan.
Ryan, kom hit på en gång. Det här är helt galet.
Jag ringer upp dig.
Okej. Bara andas. Bara andas.
Hör på mig. Dagen började om när du dog, visst?
Ja. En knäpp typ i en bebismask överföll mig.
Men det var en dröm, eller hur?
-Tombs är död. -Det är Lori också.
Vem är mördaren den här gången?
Hallå? Kan nån tala om vad fan som händer?
Okej. Sammanfattning.
Jag återupplevde samma dag, måndag den 18:e, om och om och om igen,
tills nån med en Bayfield bebismask mördade mig på min födelsedag.
Jag visste inte vem, för jag var en galen bitch och många hatade mig.
På Carters förslag gjorde jag en lista över misstänkta.
Det var min rumskompis, Lori,
som hjälpte en seriemördare att fly från sjukhuset.
Det skulle se ut som han mördade mig men det var hon.
För hon var svartsjuk för att jag hade en affär
med min lärare Gregory, som var gift.
Jag vet. Inte bra.
Till slut sparkade jag ut Lori genom fönstret och hon dog.
Det bröt loopen, trodde jag.
Men nu har loopen gått över till dig. Och du är fast i den här dagen
tills vi kommer på hur vi ska stoppa den.
Självklart. Jag drömmer fortfarande.
-Vänta. Vad? -Det är som Inception.
Det är en dröm inne i en dröm.
Du drömmer inte.
-Ryan... -Jag försöker väcka mig själv.
-Där ser du. Du drömmer inte. -Varför slog du mig på min penis?
-Varför beter du dig så här? -Du slog mig på kuken. Elakt.
-Jag rörde dig knappt. -Okej. Visa var du dog.
Där borta. Förrådet.
-Du. Ge mig den. -Jag kan ta hand om mig själv.
Du har dött så det räcker, eller hur?
Slå in skallen på honom.
Jävla skit!
Samar, din skitstövel!
-Varför slog du mig? -Varför smyger du på mig?
Kindbenet är knäckt.
-Vad händer här? -Ryan knäckte mitt kindben.
-Var det han? -Nej.
Han var här när jag dog förut.
-Vad? -Var fick du tag i den där masken?
Den låg i entrén. Nån måste ha tappat den.
Det räcker! Jag har fått nog!
-Vänta. Vart ska ni? -Det är churro-dag i kaféet.
Vi har haft fyra elavbrott, kabelbrand,
trasiga lampor över hela campus på grund av ert forskningsprojekt.
Vänta.
Vad för projekt?
Kvantkylreaktorn Sisyphus.
Vi kallar den Sissy.
Ser ni de här?
Det är protonlasrar, och när de startas
kyler de centrifugen till nästan en nanokelvin.
Så vi försöker bevisa att tiden kan bromsas på molekylär nivå.
Det fungerar inte än men vi har fått fram lovande data
efter att den startade häromkvällen.
När?
Kl. 00.01 i går.
-Måndag den 18:e. -Ja.
Vad?
Du skapade tidloopen, pucko.
Det är omöjligt. Det är inte vad Sissy är skapad att göra.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Vi kanske bara upptäcker vad den gör.
En oavsiktlig reaktion.
Vi trodde att vi bromsade tiden men tänk om vi loopade den?
Nu är du fast i den här dagen. Grattis.
Och förresten, du kommer att dö
om och om och om igen.
-Be din flickvän att sluta skrämmas. -Hon är inte min flickvän.
-Är du min flickvän? -Typ.
Sluta prata om er. Hon sa att jag ska dö.
Du måste avsluta loopen innan mördaren hittar dig igen.
Men jag vet inte hur det gick till. Den startade av sig själv.
Jäklar.
-Danielle. Hej. -Var var du?
-Du skippade vårt husmöte. -Det var inställt.
När?
Efter att jag sparkade ut min mördarkompis genom fönstret.
Precis. Vem söker till Kappa nu när vi har en dödsförbannelse över oss?
Vi är i krisläge, Tree.
Vilka är de här?
Hej. Jag heter Samar.
Du, samosa, mitt huvud är det i mitten.
Hursomhelst, ring mig när du är klar med ditt läskiga lilla Comic-Conmöte.
-Sa hon "samosa"? -Ja.
-Gillar hon samosa? -Koncentrera er. Jag vill inte dö.
Se ljust på det, man kommer tillbaka. Jag har dött elva gånger.
Elva? Fan heller. Det gör ont.
Jag har en idé.
Vi måste hitta en säker plats och vänta ut den där.
Var?
Vad?
Man är trygg i mängden.
Snarare gömma sig helt öppet.
Vem väljer förresten en läskig bebis som maskot?
Jag borde ha gått på MIT.
Pappa: Jag är stolt över dig. Det skulle hon också vara.
Är det du och din mamma?
Det är fint.
Jag tänkte. Det är ironiskt.
Jag trodde att jag satt fast i samma dag
på grund av nån stor kosmisk orsak.
När min mamma dog.
Det hade inget med henne att göra.
Det var bara en vetenskaplig tillfällighet.
Det gör det inte mindre betydelsefullt, eller hur?
Nej, jag antar det.
Du har nåt litet här. Ja.
Förlåt.
-Du är som en gammal farfar. -Nåja, du gick på det.
Gå till närmaste utgång under ordnade former.
Det här är inte en övning.
Gå till närmaste utgång under ordnade former.
Jag upprepar, det här är inte en övning.
Hör ni! Vänta lite!
Knuffa mig inte!
Hjälp! Hjälp!
Hjälp!
-Vad var det? -Här nere.
Herrejävlar.
-Är du okej? -Ja, jag tror det.
-Ja, jäklar. Bra jobbat. -Jag har tränat.
Fan, det var inte du. Du borde ha sagt nåt.
Jag letade efter dig.
Vem är det?
Det finns bara ett sätt att ta reda på det.
Vad i helv...
Är du säker på att du inte har en tvillingbror?
-Ni kanske skildes åt vid födseln. -Givetvis är jag säker.
Åh, fan.
-Just det. Vem är du? -Vem tror du, dumskalle?
-Det är du. -Just det.
-Vad fan pågår här? -Jag försökte avsluta loopen.
Men jag knuffades in i en parallell tidloop.
Vi befinner oss i allvarlig fara.
Ju längre vi är i samma dimension, desto värre blir det.
Det är fjärilseffekten.
-Ni måste döda honom! -Mig?
Han skapar större problem om ni inte stoppar honom. Döda honom nu!
Fan heller. Döda honom.
Ni ödslar tid. Gör det!
Jag är din vän. Inte han.
Vet ni vad? Skit i det. Jag fixar det själv.
Stoppa honom!
-Vänta, Ryan. Sluta! -Glöm honom, han är galen.
Jag skapade den. Jag vet vad jag gör.
-Du förstår inte vad du gör. -Tyst, falske Ryan!
Ryan, det här känns inte rätt.
-Ryan, sluta! -Parsec syftar på avstånd, inte tid.
Så Han Solo ljuger?
-Om en normal Kesseltur... -Dre, hjälp mig!
Kom igen!
Dopade du min choklad igen?
Vad sa jag om att starta den där apparaten? Stäng av den nu!
SYSTEMET LADDAS
Nu!
Ta honom. Ta honom!
Undan! Undan!
-Ryan, stäng av den. -Ryan, vad gör du?
Ta ifrån honom skiftnyckeln. Han är en student.
Det är bara en skiftnyckel. Var inte rädda.
Okej, koppla ur den. Koppla ur maskinen. Koppla ur den!
Håll tyst!
Hej, du är vaken. Jag visste inte om du ville sova ut.
Ja, det är min födelsedag Och jag behöver inte svara...
Tree?
Måndag 18 september PAPPA
Nej, aldrig i helvete.
Du. Jag vek dina kläder.
Ryan! Kom in hit nu!
Känner ni varandra?
-Ja! -Nej.
Ryan, din idiot! Du skickade tillbaka mig!
-Vad? -Det är måndag den 18:e!
Det är otroligt. Jag kom precis ut. Hur kunde du göra så mot mig?
-Vem är den här galna vita tjejen? -Det kanske var en mardröm eller nåt.
Du har rätt. Det är en mardröm.
En riktig mardröm!
Det här suger!
Det suger så jävligt att det inte finns nåt som suger värre i historien.
Det är...
Jag är okej.
-Säkert? -Ja.
Han måste bara fixa det här. Nu.
Det här är ett skämt, eller hur?
Om det vore så väl.
Ryan, vi måste gå till ditt labb, starta Sissy
och räkna ut hur vi skickar tillbaka mig.
Hur känner du till Sissy?
Herregud. Bara... Vi går.
Ándale, hör ni.
Stoppa global uppvärmning?
Ett enkelt "nej, tack" räcker!
Ursäkta!
Samma dag, samma dag, samma dag!
Jag hör er inte!
Du tar en klunk, skickar den vidare
Fortsätt!
-Hej, du har inte lämnat tillbaka... -Du är gay.
Vänta, vart ska du? Labbet ligger däråt.
Jag har några ärenden först.
Din lömska lilla bitch.
Det är konstigt.
-Vad? -Hon borde vara här.
Vem?
Det spelar ingen roll.
Till slut dyker hon upp.
-Var är den? -Var är vad?
-Hej, Carter. -Hej.
-Var är muffinsen? -Vilken muffins?
Den du gjorde till min födelsedag. Den du förgiftade.
Jaså, den muffinsen.
Jag menar allvar.
Jag vet inte vad det är Danielle hittat på men det finns ingen muffins.
Jag är ledsen. Jag måste gå. Jag jobbar dubbelskift åt Jen.
Hon har influensa.
Men grattis på födelsedagen.
Tjingeling.
Nåt är fel.
-Vad? -Jag vet inte.
Det är annorlunda.
Fanns det två av mig?
Ja, det är så allt började.
Det påminner om Tillbaka till framtiden II.
-Verkligen. -Visst?
Du vet, med Marty McFly?
Doc?
-DeLorean-bilen? -Ursäkta.
Har du inte sett Tillbaka till framtiden?
Nej, jag...
-Hur... -Vänta.
Herregud. Betyder det här...
Betyder det här att det finns två av mig?
Det tvivlar jag på.
Det är nästan omöjligt att skapa ett holografiskt universum.
Du sitter antagligen fast i en kvantcyklisk dimension.
Det finns bara en av dig här, för den andra
du knuffades in i en parallell dimension
-nånstans i multiversum. -Okej, Ryan.
Tack för förklaringen. Det hjälpte verkligen.
Känner du inte till multiversumteorin?
Ser jag ut att veta vad multiversum är?
Okej, så här. Det här är vårt universum. Okej?
I teorin har universum sex dimensioner.
Om det du säger är sant kanske du vaknade samma dag.
Men inte i samma dimension. Det skulle förklara avvikelserna.
Hur stor skillnad pratar vi om?
Det beror på.
Fan, jag glömde vårt husmöte.
-Danielle, jag är ledsen... -Hej, raring.
Är allt bra?
-Hej, Ry. -Hej, Danielle.
Såg det verkligt ut? Jag provspelar för årets föreställning av Miraklet.
Visste ni att Anne Frank var blind och döv?
-Helen Keller. -Ursäkta mig?
-Anne Frank var på vinden. -Jaha.
Strunt samma.
Att spela blind är troligtvis svårare än att faktiskt vara blind.
Det är krävande.
Meryl Streep tejpade igen ögonlocken för att förbereda sig för en roll.
Nåja.
Nån missade vårt husmöte i dag.
-Jag är ledsen, jag hade... -Skämtar bara.
Tjejer som fyller år slipper.
Men vi valde årets välgörenhet.
Är ni redo?
Vi gör om konstmarknaden med funktionsvarierade igen.
-Trevligt. -Du gör så mycket gott, Danielle.
-Jag beundrar det. -Men snälla.
Det värmer mitt hjärta när jag ser deras små ansikten. Förstå mig rätt.
Ibland försöker de krama en för länge och det blir lite pinsamt.
Men man vänjer sig.
När allt kommer omkring finns det ingen större gåva i livet
än ett barns kärlek.
Tack.
Tree? Hur mår du?
Ja, jag...
Ja, det är min födelsedag
Ursäkta.
Hej, pappa.
Ja, ja. Förlåt, jag är på väg. Jag är strax där.
Jag måste gå.
-Vänta, vad? Går du? -Ja.
Jag ska luncha med pappa. Det är en födelsedagsgrej.
Möt mig i labbet kl. 15.00. Vi fixar det här innan det blir värre.
-Hej, pappa. -Hej.
-Förlåt att jag är sen. -Det är okej, raring.
-Det har varit en så konstig dag. -Är allt okej?
Ja. Det är bara smågrejer. Du vet.
-Hur går det i skolan? -Bra, pappa.
-Vill ni beställa? -Nej, vi väntar på en till.
En till?
Okej, jag kommer tillbaka.
Mamma.
Mamma!
Hej.
Du är här.
Är du verkligen här?
Självklart är jag här. Det är vår dag.
-Mår du bra? -Ja.
Ja.
Herregud, jag mår bra. Jag bara...
Det är så kul att se dig.
Okej.
Testa den nu.
Tjugo sekunder.
-Är det här normalt? -Lugn. Den exploderar inte igen.
-Igen? -Tio, nio,
åtta, sju, sex, fem...
fyra, tre, två...
Låt den vara.
-Du bad mig... -Jag vet. Jag ändrade mig.
Det måste vara den galna vita tjejen.
Hallå! Tree! Vänta lite.
Hallå.
Du. Varför ändrade du dig?
-Allt är annorlunda. -Hur?
När tänkte du berätta?
-Berätta vad? -Om Danielle.
-Vad är det med Danielle? -Det är tydligen så att ni dejtar.
Jag trodde du visste det. Ni bor ju i samma hus.
Nej. Det visste jag verkligen inte.
-Men den stora frågan är, vet hon? -Vet hon vad?
En av hennes närmaste vänner vaknade i din säng i morse.
Är inte det en nyhet?
Inget hände. Jag sov i Ryans säng i går kväll.
Varför tog du med mig hem?
För att du var packad.
Jag var rädd att du skulle ramla eller
kvävas av dina egna spyor som Janis Joplin.
Okej. Det är bra, det är bra.
Det är bra. Det är så här det ska vara.
Mamma mår bra. Lori försöker inte döda mig.
Det är den bättre versionen av mitt liv, visst?
Hon är med i föreningen.
Vänta lite. I den där...
I den där andra dimensionen, var vi...
-Jag klarar inte det här. -Nej...
Tree!
Är du redo för det här? Håll den här.
Och...
Åh, herregud!
-Det är så märkligt. -Det här är häftigt.
-Du behöver nog inte en till. -Det är den bästa...
Inga av de här minnena är mina.
Jag vet. Jag lånar den bara för i kväll.
När ska du gå till festen?
Jag hinner inte. Det dök upp en sak.
Vad?
Jag menar...
...vi har planerat det här i veckor, Tree.
Jag vet.
Och jag vet att det är en överraskningsfest. Jag är ledsen.
Mina föräldrar är i stan, jag måste...
Det är vad man får för terminsavgiften.
Struntsamma, vem berättade om överraskningen?
Var det Lori? Hon behöver verkligen lära sig att bevara en hemlighet.
Vet du vad, Tree, jag säger det rakt ut.
Jag har känt mig så ouppskattad...
-...där en polis dog. -Hallå?
Tombs jagades över hela landet.
Det slutade efter fem månader i fyra delstater...
SENASTE NYTT JOHN TOMBS GRIPEN
Herregud.
Han är kvar här.
-Han ska rymma! Ring polisen! -Vem?
-John Tombs. Ring polisen. -Vad?
Vänta! Gå inte in dit! Fan.
Ursäkta. Vad gör du?
-Släpp yxan. -Jag kan förklara.
Släpp den nu!
-Han har rymt. Han ska döda nån. -Mot väggen.
-Du förstår inte. Lori lät honom... -Jag ber dig inte en gång till.
Snälla, lyssna på mig.
Min rumskompis jobbar här. Hon släppte Tombs för hon vill ge honom skulden.
-Men hon kommer att döda mig! -Jag vet inte vad fan du går på,
men Tombs opereras nu.
-Sköterskan tog honom precis. -Hade hon mörkt hår i hästsvans?
Kom nu.
Du tror jag är galen men du måste tro mig!
Centralen, Conrow här.
Jag har en 11-55 på sjukhuset. Behöver omedelbar assistans.
Kom igen.
Jag vet att det är du, Lori!
Vad? Herregud!
Herregud. Jag trodde du var...
Är du okej? Vad fan händer? Vem var det?
Tombs har flytt. Han försöker döda mig.
Omöjligt. Jag lämnade honom på operation.
-Vad händer? -Jag vet inte.
-Herregud, han stängde av strömmen. -Var lugn bara.
Lugn. Fan!
Okej, kom igen.
Kom.
Var fan är vi?
Det måste vara en av våningarna som byggs om.
Kom. Det är en nödutgång i andra änden.
Vänta.
Ta den där.
Okej.
Kom igen.
Vad?
Hörde du nåt?
Okej, skitstövel, visa vad du kan.
Fan!
NÖDUTGÅNG
Håll tyst!
Amatördrag, Tree.
Hej. Du är vaken.
Vilken dimension är jag i?
Danielle.
Min flickvän?
Samma.
Okej.
Mår du bra?
Ja. Jag har aldrig mått bättre.
Jag vek dina kläder.
Inte för att vara elak, men hur kunde du bli ihop med henne?
-Vem? -Danielle.
Hon är snäll.
"Snäll."
Är inte hon din bästa vän?
Fick du pippa läckermusen?
-Intressant. -Jag tänkte inte...
Inte så oskyldig som du ser ut.
Vad? Nej.
Du. Vi ses i ditt labb om en timme.
Jag måste byta de här vidriga kläderna.
Lyssna noga på mig.
Jag vill stanna här, i den här dimensionen, okej?
-Så stäng den här loopen. -Vi vet inte hur det här började.
Ni är en massa smarta forskningsmänniskor, visst?
Ni kommer på nåt.
Du inser att vi håller på med saker vi inte borde, eller hur?
Du skulle kanske ha tänkt på det innan ni byggde den där idiotiska grejen.
Snälla, gör mig en tjänst och försök fixa det här, okej?
Snälla.
Lyssna. Vi kommer att få pröva oss fram.
Vi måste utesluta alla variabler
för att ringa in den rätta algoritmen som stänger loopen.
Okej...
Det blir dagar, kanske veckor av arbete.
Och om det du säger är sant kan vi inte dokumentera våra framsteg.
Jag hänger inte med.
Okej.
Låt säga att vi testar typ
ett dussin variabler. I slutet av dagen återställs loopen, eller hur?
Så allt vi lärt oss blir...
...utraderat. Vi kan inte följa upp våra framsteg.
-För vi minns inte vad vi lärt oss. -Och vi är tillbaka på ruta ett.
Strålande.
Jag är körd.
Vänta, jag har det.
Allt återställs, utom ditt minne, eller hur?
Ja?
Du kan vara en levande bandspelare.
Vänta, menar du att jag ska memorera allt?
Ja.
-Det är genialt. -Nej, nej, nej.
Det är inte genialt. Jag är ingen forskare.
Och hallå?
Inser ni att en mördare är ute efter mig?
Det betyder att jag måste dö om
och om igen tills ni kommer på hur man stänger av loopen.
Jag antar att du kan döda dig själv...
-...innan de hittar dig. -Oj. Ännu en genialisk idé.
Bättre än att bli jagad av en galning i bebismask.
Har du nån bättre idé?
Jag visste att du skulle säga det.
MISSLYCKADE ALGORITMER
SEKVENSERINGSFEL
RENGÖRINGSMEDEL
Kom igen, Bert! Iväg!
Kom igen, iväg med er!
BIFFS TRÄDBORTTAGNING
Hej, du är vaken. Jag visste inte om du...
"Jag visste inte om du ville sova ut."
"Jag vek dina kläder i går kväll."
"Jag visste inte om tyget skrynklar sig."
Men vad fan letar du alltid efter under bordet?
Min bettskena.
Jag gnisslar tänder på nätterna.
Mysteriet är löst.
Ja, det är min födelsedag och jag behöver inte svara i...
Är du okej?
Ja. Har aldrig mått bättre.
Jag vet inte om du minns mitt namn. Du var rätt packad i går kväll.
Jag heter Carter.
Är det säkert att du mår bra?
Du verkar rätt blek.
Nej, jag mår bra.
Jag tror faktiskt att jag kommer att svimma.
Vad?
Japp. Jag svimmar definitivt.
Satte du på läckermusen eller?
-Är hon död? -Ryan, hjälp till lite.
Det är okej. Det är bara jag.
Är du okej? Du skrämde mig verkligen.
Ja. Jag mår bra.
Du kom ändå.
Givetvis. Varför skulle jag inte det?
Vi fick tag i dina föräldrar. De är på väg.
Nej. De får inte komma hit. Det är inte säkert.
Jösses.
-Kan jag hjälpa dig? -Det är okej. Han är en vän.
Jag är ledsen. Besökstiden är slut.
Åh. Okej.
Tack, Carter.
Krya på dig.
Jag antar att du vet varför jag inte var på din kurs i dag.
-Ursäkta? -Avancerad biologi.
Ursäkta. Går du på min kurs? Jag känner inte igen dig.
Ursäkta. Fel av mig.
Visst. Jag är doktor Butler.
Trevligt att ses.
Miss Gelbman, jag har haft svårt att få fram dina journaler.
Jag vet. Jag borde vara död. Mina värden är orimliga. Eller hur?
Ja. De är mycket oroväckande, ärligt talat.
Vänta.
Vad är klockan?
-Den är snart 9.30. Hur så? -Hon dör snart.
-Vem? -Lori. Han ska döda henne.
Vad?
Stoppa henne från att gå till operationen.
-Jag vet inte vem du pratar om. -Jaså? Din fru kanske vet.
Sätt fart! Sätt fart!
Förlåt.
Lori.
Vem befriade dig?
Vem är du?
BRANDFARLIG GAS
Okej. Om jag ryker så ryker du!
Du är vaken. Jag visste inte om du ville sova ut.
Jag är så trött på det här.
Sedan multiplicerar man den euklidiska vektorn
med kvadratroten ur pi upphöjt med 17,
vilket ger oss en axiompunkt på 0,004
som sedan ger oss en linjär vektor på 8,2.
-Pang. -Jäklar.
Om det här är alla misslyckade algoritmer...
Då finns bara en möjlighet kvar.
Jävlar anamma. Du klarade det!
-Fungerade det? -Fungerade det? Herregud!
Vi klarade det! Varför är vi så glada? Vi känner henne knappt!
Jag vet inte vad som hände. Men det där var imponerande.
Tack.
Nu gör vi det här.
Bara så det är helt klart, en variant stänger loopen i den här dimensionen.
Den andra skickar dig till din originaldimension
och stänger den loopen.
Det är dags för ett slutgiltigt beslut.
Stanna här eller åka tillbaka.
Jag stannar här. Det är ett slutgiltigt beslut.
Okej. Då kör vi igång.
Backa undan.
Vad hände?
-Vektorn är fel. -Men du sa att det var rätt.
Beräkningarna är rätt. Nåt annat är fel.
Jag har arbetat ihjäl mig med att memorera det här.
Misslyckande är inget alternativ.
-Vad? -Det är nåt på hårddisken.
Det måste vara virus.
Har du öppnat porrannonser igen på datorn?
Nej.
Toppen. Jag måste skriva om all kod.
-Hur lång tid? -Sex, sju timmar.
Ryan, se på mig. Jag är här på lånad tid.
Förstår du? Få det gjort.
Ja. Jag sätter igång.
Tree, vänta.
-Är du säker på det här? -Givetvis.
Hur är det med mördaren? Du sa att folk kommer att dö i kväll.
Stängs loopen och vi inte gör nåt, dör de.
Jag måste hålla mig vid liv.
Jag kan inte gå till sjukhuset. Det är för farligt.
Är det allt? Du går iväg och låter oskyldiga dö?
Folk dör varje dag, Carter. Jag kan inte ansvara för alla, okej?
Ja, det låter själviskt, men det är sant.
Nej, otroligt själviskt. Menar du allvar?
Det är inte rättvist. Du anar inte hur svårt det här är för mig.
Jag vill inte tvingas välja mellan dig och min mamma, men jag måste.
Vad menar du, "välja"?
Carter, vi är tillsammans i den andra dimensionen.
Jag vaknade i din säng varje morgon, precis som i morse.
Jag gjorde det om och om igen tills jag blev kär i dig.
Men den versionen av oss är där borta och min mamma lever här.
Så jag har bestämt mig.
Tänk om du har fel?
Herregud, tänk om du har fel?
Tänk om det här inte är ditt liv?
Än sen? Ska jag återvända till en dimension där min mamma är död?
Jag kan inte. Jag kan inte förlora henne igen.
Det har du redan. Och inget av det här är verkligt om det raderar det.
Du är bara... Du lever nån annans liv som inte är ditt.
Din smärta, den förlusten...
...det är det som gör att du är du.
Men du kan göra nåt som andra bara drömmer om.
Vad?
Du kan säga adjö.
Din flickvän ropar. Det är bäst att du går.
Vad är det med henne? Hon skippade precis vårt husmöte.
Hallå? Vad snackade ni om?
Inget. Vi gick igenom en del skolgrejer.
Älskling, glöm inte,
jag behöver fortfarande hjälp med min litteraturuppsats.
Jag har mycket att göra.
Carter, du lovade.
Jag klarar inte kursen utan din hjälp.
Okej. Ja, ja. Det går bra.
Du är bäst.
Där är den andra födelsedagstjejen.
-Älskling, vad är det? -Jag är okej, jag...
-Du ser inte okej ut. -Jag är okej... Mamma!
Du är iskall. Vi kanske ska åka till sjukhuset.
Nej!
Nej, vi kan inte åka dit.
Lyssna, jag vill inte skrämma er. Men jag måste bort från campus.
-Theresa, vad är det? -Pappa, snälla.
Jag lovar att förklara allt senare, men du måste lita på mig.
Okej.
Vi åker.
Kom så åker vi.
-Kom igen. -Ja.
Klar!
Äntligen.
Är ni klara?
Okej. Nu stänger vi den här loopen en gång för alla.
Du. Vet du vad jag vill ha just nu?
Vad?
En kanelbulle från bageriet i Morro Bay.
Som på vår födelsedag förra året. Minns du inte? Du åt två stycken.
Det var inte jag.
Vad, älskling?
Det börjar bli rätt sent.
Vad säger ni om att hitta nåt ställe att sova på i natt?
Det låter bra. Jag tror vi alla är rätt trötta.
BAYFIELD ELSTATION
Lori!
Fan.
Ryan: Systemet är klart. Håll tummarna...
Tjejer, jag hämtar lite is. Jag är strax tillbaka.
Okej.
Säg mig en sak.
-Är du gravid? -Vad? Nej. Mamma, jag...
-Okej, förlåt. Jag måste bara fråga. -Det är inte på det viset.
-Men det är en kille, eller hur? -Nej.
Ja.
Jag vet inte. Det är komplicerat.
Tro mig. Jag klarar komplicerade saker.
Vad är det?
Har du nånsin undrat hur ditt liv skulle se ut
om du inte kunde vara med pappa?
-Vad? Nej. -Men om du var tvungen att välja?
Tänk om att vara med honom betydde att
du skulle förlora nån du verkligen stod nära.
Och du aldrig skulle få se den personen igen?
Vad skulle du göra?
Alla tvingas ta svåra beslut, Tree. Sånt är livet.
Ibland drar vårt förflutna oss i en riktning
och framtiden för oss till nya ställen.
Men tvingades jag välja skulle jag ta pappa.
Utan honom skulle jag inte ha dig, eller hur?
Men hur visste du att han var den rätte?
Det gjorde jag inte.
Jag chansade. Jag följde mitt hjärta.
Det är liksom så kärlek fungerar, Tree.
Det är att ta ett steg i tro.
SENASTE NYTT
...Bayfields universitetssjukhus, där en hemsk tragedi rullas upp.
Detaljer kommer in.
Än så länge finns tre bekräftade offer.
En sköterska och en polis.
Det tredje offret, en student,
dödades när han försökte övermanna den misstänkte.
Tillbaka till dig, Dan.
-Nej. -Vad är det?
Kom igen, Ryan.
GALEN VIT TJEJ
Samar, kan du kolla 22-97-39?
Ja.
INITIERAR
Nej. Vektorn måste justeras.
Det är Ryan. Lämna ett meddelande efter pipet.
Ryan, stäng inte loopen, du får inte...
Ursäkta, ditt meddelande...
-Tree, vad händer? -Jag kan inte låta honom stänga den.
Jag är osäker på den här isen. Den luktar piss.
Tree! Tree! Vart ska du?
Tree!
Kom igen. Kom igen. Svara!
-Det är Ryan. Lämna... -Fan!
Då kör vi igång!
Var är den? Kom igen, kom igen. Snälla!
SYSTEMET LADDAS
ELSTATION
Hej, du är vaken. Jag visste inte om ville sova ut.
Det är sista gången jag dör för dig.
Vad?
Hur lång tid kommer det att ta?
Tack vare ditt minne tar det inte lång tid.
Jag har Sissy startklar om några minuter.
Jag behöver lite mer tid. Det är nåt jag måste göra.
Tree.
Är det säkert att du vill tillbaka?
Jag kan inte leva i det förflutna.
Jag behöver ta ett steg i tro.
Till slut dyker hon upp.
Du, Lori. Hej.
-Häftig kväll? -Det kan man säga.
Du, Lori, jag...
Det var kul att träffa dig.
Det var kul att träffa dig också, Tree.
Han är inte värd det.
Tro mig. Jag har varit tillsammans med en gift kille.
Jag vet hur det är att leva dubbelliv. Att alltid känna sig som en skit.
Men det är aldrig för sent att ändra sig.
Nån sa att varje dag är en chans att bli nån som är bättre.
Det här är kanske din dag.
Okej.
Tack.
Sköt om dig.
Tree.
Hej.
Du, Danielle...
Jag skäms verkligen.
Jag har missbedömt dig totalt, det är mitt fel.
Jag är ledsen att jag har gjort...
Kul.
Trekant.
Han skämtar.
Nej, det gör jag inte.
Nicks dusch är trasig så han fick använda min.
-Eller hur, Nick? -Min dusch funkar bra.
Okej.
Vet ni vad? Det spelar ingen roll. Förlåt om jag avbröt nåt.
-Hej då. -Hej då.
-Varför gjorde du så? -För att du är stendum.
Jaså? Hur kan en sten vara dum? De har inte ens en hjärna.
-Där är den andra födelsedagstjejen. -Hej, pappa.
Får jag prata ensam med mamma ett ögonblick? Bara lite tjejsnack.
Visst. Jag kan ringa några samtal.
Tack.
-Är allt okej? -Ja. Det är bra. Allt är bra.
Fan, hur gör jag det här?
Gör vad, raring? Vad är det som är fel?
Mamma...
Jag vill verkligen att du ska veta hur mycket jag älskar dig.
Åh. Jag älskar dig också, raring.
Nej, mamma, jag menar allvar.
Folk säger: "Jag älskar dig" hela tiden, men...
...det är när man inte kan säga det till en person längre
som man verkligen förstår hur mycket man menar det.
Du är så härlig
och så fantastisk.
Och jag hoppas att jag åtminstone kan bli hälften av den kvinna du är.
Skämtar du?
Jag är den kvinna jag är för att jag fick dig.
Jag har aldrig berättat det här för nån förut men...
...när jag väntade dig var jag skiträdd.
-Nej. -Men då, när jag fick hålla dig.
Nåt inuti mig förändrades...
...på ett ögonblick.
Den bästa sortens kärlek gör så.
Den förändrar dig, gör dig till en bättre person.
Herregud, jag är så dum.
Jag trodde jag kunde få allt, men det kan jag inte.
Älskling, det kan ingen.
Men vet du vad? Det är okej.
Man får det man behöver.
Jag hoppas det.
Kom hit.
Krossar jag dig?
Nix. Du kommer alltid att var min lilla flicka.
Önska nåt.
Är du beredd?
Vänta.
Jo.
Jag vet att det här är förvirrande.
Jag menar, ni har ju bara känt mig i några timmar...
...men jag har känt er i flera veckor.
Ni har jobbat jättehårt för att skicka hem mig.
Tack för det.
Det är inte fastställt än om du är helt knäpp, men...
...kul att vi kan hjälpa dig.
Okej, Ryan. Sätt igång henne.
Så i den där andra dimensionen...
...känner vi varandra där?
Det kan man säga.
Sjutton sekunder!
Sexton, femton...
Vad sa jag om att starta den där grejen?
-Aj, aj. -Vänta.
Det här skulle inte hända än. Du ska inte komma förrän i morgon!
-Stäng av den där saken nu. -Nej!
Nej, nej, nej!
-Nej, vänta. Du får inte göra det. -Och vem är du?
Jag är student här.
Fortsätt med den där attityden så ändrar vi på det.
-Ta ut den där saken härifrån. -Nej, snälla.
-Ta det lugnt, biffen. -Snälla, gör det inte!
-Herregud. Nej! -Misshandla henne inte.
-Vart för ni henne? -Till mitt kontor, bakom lås och bom.
Okej, det är ett bakslag.
Vi återställer dagen och försöker igen.
Nej.
Du förstår inte. Jag blir svagare varje gång jag kommer tillbaka.
Jag vet inte hur många chanser jag har.
Det kan vara sista gången. Jag kanske förblir död.
-Det är ett problem. -Jaså.
Om vi inte...
-Om vi inte stjäl tillbaka den. -Stjäl den?
Formellt är det inte ens stöld, eller hur? Det är er egendom.
Jag är osäker.
Om vi åker dit och jag blir relegerad
kommer mina föräldrar att hänga mig. I min pung.
Jag håller med. Förutom pung-snacket förstås.
Skämtar du?
Nej. Jag är ledsen att behöva säga som det är.
Det här är ert fel.
Ni skapade den här röran så ni måste hjälpa henne ut ur den.
Om hon dör i kväll har ni blod på era händer.
Det var lite dramatiskt.
Han har rätt.
Det är vårt fel.
Så vi fixar det.
Det är vad forskare gör.
Vi löser problemet.
Dekan Bronsons kontor ligger i den här byggnaden.
Snabbast vägen till labbet är den här stigen.
Bronson tillbringar varje kväll med att sticka i salen här borta.
Vad? Stickar han?
Han rökte, men hans fru tvingade honom sluta.
Och, förresten, chockerande sexig.
Samar?
Kan vi hålla oss till det vi håller på med?
Visst, förlåt. Okej.
Vi skaffar nycklar till hans kontor,
smyger över dit, bryter oss in, tar Sissy,
rullar henne till labbet utan att väktarna ser oss,
lägger tillbaka nycklarna,
startar Sissy, kör diagnostik, trycker på knappen, och pang.
Tree åker tillbaka till dimensionen hon kom ifrån. Och vi...
Vi räddade dagen, helt enkelt.
Okej. Det låter häftigt.
-Hur gör vi det? -Jag vet inte.
-Självklart. -Vi behöver en avledande manöver.
Vi måste distrahera Bronson.
Hon valde ringsignalen.
Hej, älskling. Ja, är du okej?
Nej, jag är med Ryan och...
Danielle, hej.
Vi vill be dig om en liten tjänst.
...är bara misstänkt.
Vi tittar lite närmare. Hej, raring.
-Okej, förlåt. -Hon är tydligen lite spänd.
Det stämmer.
Fortsätt predika.
Kan jag hjälpa dig?
Ursäkta, jag verkar vara på villovägar.
Roger Bronson, jag är dekan på skolan.
Bonjour. Mitt namn är...
...Amelie Le Pew.
Du måste vara från utbytesprogrammet.
Oui, oui.
Monsieur, får jag känna på ert ansikte?
Ursäkta? Oj, oj.
Oj, oj!
Vilka markerade drag.
Tack. Du måste vara fransyska. Din hand luktar ost.
Jag äter inte ost.
Jag är...
...laktosintolerant.
Vart försöker du gå?
Du måste mena kaféet. Jag visar dig gärna. Här. Jag kan...
Rör dig inte! Då faller du.
Kulor! Kulor!
Kulor överallt.
Spring!
Var försiktig.
Du var rätt snabb. Vänta lite. Stanna där.
Jag måste bara ta mina nycklar.
Nej, inte gobelängen!
Åh. Jösses.
Åh, nej.
Åh, nej! Det är så mörkt.
Gå mot ljuset. Förlåt, det var okänsligt.
-Skynda... -Jag försöker.
Sluta rulla.
Du hjälper inte till! Åt andra hållet.
Sissy. Gå runt den, gå runt den.
Okej. Så där ja. Upp. Upp. Åh, herregud.
Jag hämtar din käpp.
Du måste verkligen sluta att gå runt.
Gracias.
-Okej. Ska vi? -Okej.
-Jag glömde mina nycklar. -Herregud.
-Herregud! -Åh, nej, monsieur!
Det är mycket blod.
Var försiktig med den där!
-Förlåt. -Herregud.
Jag tror inte käppen är bra för dig.
Du behöver en ledarhund.
Schack matt.
-Hej, hur går det? -Det går framåt.
Vi har mindre än tre timmar på oss.
Jag tänker inte ljuga, det blir tajt.
Fan, om jag inte stoppar mördaren kommer Lori att dö.
-Stanna här. -Vad? Varför?
Lova att du stannar här.
-Får jag låna den här? -Javisst.
Vänta, vart ska du? Tree!
Ledsen, dålig tajming.
Okej. Okej.
Okej, du kan stoppa in den.
Kom igen, stoppa in den.
Okej, nu vänder du dig långsamt om.
Det här är en riktigt dålig idé.
Det går en mördare lös här. Hämta hjälp.
-Vad? -Gå!
Hon har en pistol! Hon har...
Lori, undan.
Kom.
-Vad? -Jag förklarar senare.
Vad är det här?
Du är inte blind.
Jag ska döda dem.
Jag ska döda dem!
Han har kommit på oss.
Älskling, kan du ta med mina solglasögon? Jag köpte dem precis.
Kom igen.
Öppna den, nu!
Slå in den.
-Håll dem ute! -Vi försöker!
Öppna den, nu!
Herregud. Blir jag relegerad förskjuter mina föräldrar mig.
Tree, vad händer?
Jag trodde han jagade mig men det är dig.
Vem?
Det är över, Gregory.
Vad? Varför?
Hans fru kom på er.
Så han försökte med ett av dina knep.
Han befriade Tombs, så alla trodde att han dödade dig.
Och hemligheten med er affär skulle dö med dig.
Bravo. Bra jobbat, verkligen.
-En gång ett svin, alltid ett svin. -Förlåt, känner jag dig?
Undan, skitstövel.
Ta i lite!
Hårdare! Du måste träna mer, mannen.
Ryan, vi kan inte stå emot längre.
Kom igen, kom igen.
Hör du det där? Du kommer att ruttna i fängelse.
Jag tror inte det.
Du förstår, det är en liten detalj du inte lyckades fatta.
Jaså? Vad är det?
Jag.
Lori!
Trodde du verkligen jag skulle låta en sån liten hora förstöra mitt liv?
Gregory, döda henne!
Vill du ha den äran?
Det gör jag gärna.
Vänta. Jag glömde nästan.
Jag vill skiljas.
Jaha, var var vi?
VARNING MAGNET
Vem är det som kommer med en skruvmejsel till en pistolduell?
Vänta!
Det är nåt jag måste berätta.
Vad?
Du är körd.
Stäng av den, bitch!
Nej, nej, nej! Vänta! Vänta!
Så där ja. Jag har dig. Jag har dig.
Okej.
Herregud. Är du okej?
Det är ett rätt bra ställe att bli skjuten på, va?
-Jag lyfter upp dig nu. -Du klarar dig.
-Det går bra.
Du klarar dig.
Lori... jag är så ledsen.
Varför? Du räddade precis mitt liv.
Jag bara...
-Jag önskar att det var annorlunda. -Vi måste flytta henne.
Håll ut, raring.
Hej.
-Hej. -Är du okej?
Ja, jag mår bra, jag...
Jag sa åt dig att stanna.
Nåja. Förlåt. Jag kunde inte hjälpa det.
Jag tror det är dags.
Jag hoppas du förstår att jag bara återvänder av en enda orsak.
SYSTEMET LADDAS
Åh. Herregud.
Min choklad.
Danielle?
Vem?
Hej.
Herregud, jag tror jag sket på mig.
-Det stämmer inte. -Jo. Det fungerade som en slangbella.
När hon hoppade till den här dimensionen
gjorde centripetalkraften att loopen stängdes.
Vem dumpar en perfekt churro?
Åh, nej, gör det inte.
Det här ser inte bra ut.
-Ryan Phan? -Kanske.
Jag är dr Isaac Parker. Jag är här på uppdrag av DARPA.
Vi skulle uppskatta om ni kom med för att besvara några frågor.
-Alla. -Har vi problem?
Den här vägen om jag får be.
Dr Kalibato till robotavdelningen.
Herrejävlar.
Sissy.
Hoppas du tillåter att vi lånar henne.
Det ni har skapat är verkligen märkvärdigt.
Sug på den, dekan Bronson.
Vi har haft en del svårigheter med att förstå hur apparaten fungerar.
-Vi vill ha er hjälp. -Det finns så många olika algoritmer.
Det är svårt att hitta den som fungerar.
Jag kanske kan hjälpa till.
Bra. Då behöver vi bara hitta en försökskanin.
Vänta... Vill du fånga nån i en tidloop?
Det är grymt.
Om den inte förtjänar det.
Jag tror jag har den perfekta rekryten.
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic United International Pictures AB
© Översättning: Peter Simons BSO 2019